Copyright (C) NRK
Bankranerne - politiet uten spor etter banden
18 md. tidligere -Frikjent! -Ja. Jeg var også der.
-Hele Waters-familien ble frikjent! -Jeg var der.
-Hvordan klarer de det? -De er gode.
-Neste gang tar vi dem på fersk gjerning. -Hvordan?
Hvem stjal de to millionene våre?
Tolv måneder tidligere
-Nei? -De vet at vi kommer! Hvordan skjer det?
-De er gode. -De stopper aldri.
Ikke vi heller.
Politiet ikke nærmere en fellende dom mot Waters-banden
Seks måneder tidligere
Pokker!
Waters-banden frikjent - igjen!
Tre måneder tidligere
Pokker! Pokker!
-Greg! -På fersk gjerning!
Nå skal vi ta dem på fersk gjerning!
I går
Alarm utkoblet Hackerangrep oppdaget
-Fortsatt blokkert? -Ja. Effektiv hacking.
-De er sikkert fornøyd med seg selv. -Sikkert.
-Kom igjen. -Nei. Denne pågripelsen er din, sjef.
-Du har aldri kalt meg sjef før. -Sånt skjer når du er god.
De fleste dagene er ikke gode; dette er en god dag.
Ikke for Waters-familien.
Ti på taket, utgangene er dekket. Banken er stengt, ingen gisler.
-Fortsett. -Tunnelen er dekket.
Davies, Willow og Christie står i Mafeking Road.
-Jeg må ta denne. -Det er ham, ikke sant?
Hjelp. Baker St. Nå. Hjelp meg. Vær så snill.
-Jeg må gå. Du foretar pågripelsen. -Nei!
-Du klarer det fint, det gjør ikke meg noe. -Da tar Jones all æren for det.
Det spiller ingen rolle. Jeg må gå.
Full utrykning! Baker Street! Nå!
-Hva skjer? -Dette er vanskelig.
Det vanskeligste jeg har måttet gjøre.
Hvordan skrive en uforglemmelig forlover-tale Kan du noen morsomme historier om John?
-Hva? -Jeg trenger anekdoter.
Du fikk vel ikke problemer på grunn av dette?
Norske tekster: Nina Ring Aamundsen
-Hysj, Mrs. Hudson. -Jeg har ikke sagt noe.
Du skulle det. Det er fysisk smertefullt å se deg tenke.
-Jeg trodde det var du som spilte. -Det var meg. Jeg komponerer.
-Du danset. -Jeg prøvekjørte.
-Hva? -Hvorfor er du her?
Morgen-teen din, du pleier ikke å være våken.
-Gir du meg te om morgenen? -Hvor tror du den kom fra?
-Jeg trodde den bare kom. -Din mor har mye å svare for.
Ja. Jeg har en liste, Mycroft har en mappe.
Den store dagen er kommet!
-Hvilken store dag? -John og Mary gifter seg!
To bor sammen, skal i kirken, ha fest, dra på ferie, fortsette å bo sammen.
-Ekteskapet forandrer folk. -Nei.
-Du forstår det ikke, du lever alene. -Din mann ble henrettet for dobbeltmord.
-Du er ingen reklame for samboerskap. -Ekteskapet forandrer deg.
-Det gjør en giftsprøyte også. -Margaret var brudepiken min.
Vi skulle alltid være venner, men jeg så henne knapt etterpå.
-Kjeks? -Tomt.
-Hun gråt og gråt: Dette er slutten! -Butikken er sikkert åpen.
Hun hadde nok rett. Jeg husker at hun gikk tidlig. Hvem går tidlig fra et bryllup?
-Så trist! -Men du har ting å gjøre.
-Jeg har masser av tid. -Kjeks!
-Jeg må snakke med moren din. -Gjør det. Hun forstår veldig lite.
Ja vel, da.
Til kamp!
Gratulerer! Bli stående, jeg vil ta dette bildet av de nygifte.
Bare bruden og brudgommen.
-Sherlock. -Unnskyld.
Tre, to, en - smil!
Den berømte Mr. Holmes! Hyggelig å møte deg, men ingen sex. Ok?
-Unnskyld? -Ikke bli redd. Bare en fleip.
-Brudepike - forlover, det er tradisjon. -Jaså?
-Men ikke obligatorisk. -Prøv ham i blå dress.
Nyskilt lege med oransje katt. Ombygd låve. Ereksjonsproblemer.
Nei, kanskje ikke. Beklager - en slutning mer enn jeg hadde ventet.
Mr. Holmes, du kommer til å bli ufattelig nyttig.
Hei, hyggelig å hilse på deg.
-David! -Mary, gratulerer!
Du ser ... veldig pen ut. John, gratulerer. Du er en heldig mann.
David, dette er Sherlock.
Ja, vi ... vi har møtt hverandre tidligere.
Så hva er egentlig mine plikter som seremonimester?
-La oss snakke om Mary først. -Hva?
Du var sammen med henne i to år.
For lenge siden. Vi er bare gode venner nå.
Tvitrer hun, svarer du straks - uansett. Du blir varslet på SMS.
På Facebook-bildene dine av det lykkelige paret er John knapt til stede.
Skulle jeg fortsatt være interessert i Mary?
Du tilbød deg å trøste henne tre ganger. Har du noe å si til ditt forsvar?
Heretter er du kun et flyktig bekjentskap: maks tre planlagte møter i året.
Med John til stede. Jeg har informasjon om deg. Jeg skal overvåke deg.
De hadde rett: Du er en jævla psykopat!
Velfungerende sosiopat - som vet alt om deg.
Eh ...
-Hei! -Du ser fantastisk ut.
Takk for at du kom.
-Du var flink under vielsen, Archie. -Han er ikke sky mer. Hva gjorde du?
-Smil søtt til begge sider - så ringene. -Nei.
-Og du må ha på deg antrekket. -Nei. Hvorfor det?
-Voksne liker sånt. -Hvorfor det?
-Aner ikke. Jeg skal spørre en. -Du er detektiv.
-Jepp. -Har du oppklart mord?
-Mange. -Kan jeg få se?
Ok.
-Hva har han i øyet? -Larver.
Kult!
-Du viste ham bilder. -Ja, hvis han oppførte seg pent.
-Halshugginger. -Vakker liten landsby.
Hva sa du?
Stå stille!
Fint.
Jeg er så sulten! Jeg måtte slanke meg for å få på meg kjolen.
-Han ser hyggelig ut. -To typer deodoranter.
Problemer med kroppslukt - forsterkes under stress.
Hva med vennen hans?
Langvarig forhold. Tvangsmessig utro. Vanntett deksel på mobilen.
Hudfargen tilsier ikke utendørsarbeid. Han har mobilen med i dusjen.
-Han får meldinger han vil skjule. -Kan jeg få beholde deg?
-Liker du å oppklare forbrytelser? -Har du en ledig stilling?
-Harry? -Kom ikke.
Det var en sjanse å ta å be henne.
Men gratis drikke - en dårlig kombinasjon.
-Å, jøss! -Er det ...?
Han kom!
-Så det er ham. Major Sholto. -Ja.
Hvis de er så gode venner, hvorfor nevner han ham aldri?
-Han snakker støtt om ham til meg. -Om ham?
-Jeg valgte denne vinen - fæl! -Er det helt sikkert ham han snakker om?
Jeg er veldig glad for å se deg, sir. Jeg vet at du vanligvis ikke gjør dette ...
Jeg gjør det for gamle venner, Watson. John.
-Godt å se deg. -I like måte.
-Så du trives i det sivile? -Jeg tror det, sir.
-Du har ikke lenger bruk for psykologen? -Jeg går iblant. For å fylle på.
Terapi kan være en god hjelp.
-Hvor bor du for tiden? -I ødemarken. Du kjenner ikke stedet.
-Jeg har aldri hørt ham si navnet hans. -En eneboer.
Etter ... John sier han er det mest usosiale mennesket han kjenner.
Han? Så det er derfor han hopper rundt ham som en hvalp.
Å, Sherlock! Ingen av oss var den første.
-Slutt å smile. -Det er bryllupsdagen min!
-Ja? Sherlock? -Hvorfor er du andpusten?
-Jeg arkiverer. -Det er pinlig, eller du trener. Det siste.
-Hva vil du? -Jeg trenger ditt svar. Det haster.
Selv i 11. time er det ikke for sent. Biler kan bestilles, private jetfly rekvireres.
Det er i dag! Nei, Sherlock. Jeg kommer ikke til gildet, som du kaller det.
-Synd. Jeg vet at John ville bli veldig ... -Henrykt for at jeg ikke kommer.
Si ikke det. Det bør alltid være et gjenferd på festen.
Så dette er den store dagen. Jeg ser deg vel oftere heretter.
-Hva mener du? -Som i gamle dager.
En æra er slutt. John og Mary: hjemlig lykke.
Jeg foretrekker å se det som begynnelsen på et nytt kapittel.
-Hva? Jeg kjenner den tausheten. -Gå tilbake.
-Du skal holde tale, eller noe sånt. -Hva?
-Kake. Karaoke. Mikse. -Mycroft!
Folk gifter seg. Jeg advarte deg: Ikke bli involvert.
John bad meg være forlover - kunne jeg si nei? Jeg er ikke involvert.
Jeg tror deg. Ha en vidunderlig dag, og hils det lykkelige paret fra meg.
-Det skal jeg gjøre. -Forresten ...
Husker du Rødskjegg?
-Jeg er ikke et barn lenger, Mycroft. -Naturligvis ikke.
Gled deg over at du ikke er involvert, Sherlock.
Brudgommens forlover vil tale.
Mine damer og herrer, familie og venner ...
... og ... og ...
... andre.
Eh ...
Og ...
-Greg - en tanke. -En hjerne?
Hva om John ber Sherlock være forlover?
-Det gjør han sikkert. -Nettopp. Da må han holde tale.
Det vil være mennesker der, mennesker som hører på.
-Hva er det verste som kan skje? -Helen-Louise lurte nok på det samme.
Helen-Louise?
-Hallo, kjære? -Hva om John spør Sherlock ...
-Tenker du på talen? Det går bra. -Men det er jo ikke bare talen.
-Glimrende! -Mrs. Hudson?
Alt i orden? Jeg skal besøke Sherlock, og jeg lurte på om du holdt på å dø.
-Unnskyld meg. -Hva er i veien?
-Telegrammene! -Unnskyld, hva ...?
Å, unnskyld!
Telegrammer!
Ja visst.
Telegrammer. De er ikke det, vi bare kaller dem det. Aner ikke hvorfor.
Bryllupstradisjon. Vi har tydeligvis ikke nok av dem som det er.
"Til Mrs. og Mr. Watson. Jeg kan ikke komme, men lykke til. Mike Stanford."
"Til John og Mary. Alle gode ønsker på denne dagen. Kjærlig hilsen og ..."
"... store, smaskete klemmer fra Stella og Ted."
-"Mary, kjærlige hilsener ...." -Ja?
"... Vesla. Kjærlige hilsener og en haug med gode ønsker fra Cam."
"Jeg skulle ønske familien din kunne ha sett dette."
"En spesiell dag." "En veldig spesiell dag." "Kjærlig hilsen."
"Kjærlig hilsen." Dere skjønner hva det går ut på. Folk er kjærlige.
John Watson ...
Min venn John Watson.
Da John spurte meg om å være forlover, ble jeg forvirret.
-Sherlock! -Hva er den lyden?
-Mrs. Hudson lo. -Jeg trodde hun torturerte en ugle.
-Kunne vært begge deler. -Opptatt?
Jeg bare må gjøre noe. Iblant er det så vanskelig å ikke røke.
-Gjør det noe om jeg forstyrrer deg? -Slå deg ned.
-Te? -Så ...
Det store spørsmålet:
Den aller beste mannen ... Hva tror du?
Billy Kincaid. Bøddelen, han er den beste.
Gav til veldedighet, aldri avslørt. Reddet tre sykehus.
Drev det beste barnehjemmet i Nord- England. En garrottering i ny og ne ...
-Men han reddet flere enn han henrettet. -I bryllupet mitt. Jeg trenger en forlover.
-Kanskje ikke en bøddel. -Gavin?
-Lestrade - han er mann. -Han heter Greg.
-Og han er ikke min beste venn. -Å, Mike Stanford! Han er hyggelig.
-Men jeg vet ikke om han vil klare ... -Mike er flott, men ikke min beste venn.
Sherlock, dette er den største og viktigste dagen i mitt liv. Det er det!
Og jeg vil stå der oppe sammen med de to som jeg er mest glad i, i hele verden.
-Mary Morstan ... -Ja.
Og ...
Deg.
Først forstod jeg ikke hva han spurte om, men jeg ble både smigret og overrasket.
Det var uventet, og det skremte meg litt.
Sherlock ...
Jeg lovet å gjøre mitt beste for å klare dette vanskelige oppdraget.
Jeg takket for tilliten han viste meg, og gav uttrykk for at jeg nesten ble rørt.
-Nå begynner det å bli nifst. -Men jeg hadde ikke sagt dette høyt.
Så det vil si ...
-Mener du ...? -Ja.
-Jeg er din ... beste venn? -Forlover.
Naturligvis er du det. Naturligvis.
Du er min beste venn.
-Hvordan var det? -Overraskende ok.
Du må naturligvis holde tale.
Eh ...
Det er gjort. Det er gjort. Det er gjort.
Det er gjort.
Jeg kan ikke gratulere deg. Følelser, særlig kjærlighet, er fornuftsstridige.
Et bryllup er, mener jeg, en feiring av alt som er falskt, irrasjonelt og sentimentalt -
- i en moralsk fordervet verden. Vi ærer dødningeur-billen, samfunnets bane.
Og med tiden, vil jeg tro, hele vår arts undergang.
-Uansett, la oss snakke om John. -Ja.
Om jeg dras med en hjelper på mine eventyr, er det ikke et innfall.
Han har mange gode egenskaper som han overser fordi han er besatt av meg.
Mitt rykte som klok kommer fra kontrasten John så uselvisk gir.
Bruder foretrekker lite pene brudepiker, og jeg ser en parallell der.
Det er i kontrastene Gud viser skaperverkets skjønnhet.
Men Gud er bare en latterlig fantasi, utpønsket for å gi familiens idiot et yrke.
Poenget mitt er at jeg er den mest usympatiske, uforskammede, uvitende -
- og den mest avskyelige drittsekk noen kan være så uheldig å møte.
Jeg forakter anstendighet, oppfatter ikke skjønnhet.
Jeg skjønner intet når jeg ser lykkelige mennesker.
Jeg forstod ikke spørsmålet, for jeg regnet ikke med å bli noens beste venn.
Særlig ikke det tapreste, vennligste og klokeste mennesket -
- jeg har vært så heldig å bli kjent med.
Jeg er et latterlig menneske. Jeg reddes kun av din varme og ditt vennskap.
Da jeg tydeligvis er din beste venn, kan jeg ikke gratulere deg med ditt valg.
Jo, nå kan jeg det.
Mary, når jeg sier at du fortjener ham, er det den største kompliment jeg kan gi.
John, du har måttet tåle krig og skade og tragiske tap.
Jeg er lei for det siste.
I dag sitter du mellom kvinnen du har ektet, og mannen du har reddet.
Kort sagt, de to menneskene som er aller mest glad i deg.
Mary og jeg vil aldri svikte deg, og vi har et helt liv foran oss til å bevise det.
-Hvis jeg vil klemme ham, stopp meg. -Absolutt ikke.
Og nå over til noen morsomme historier om John.
Hva er galt? Hvorfor gjør dere det? John?
-Å, Sherlock ... -Var det feil?
Nei. Kom hit.
Jeg er ikke ferdig. Og nå noen morsomme historier ...
Kan du vente til jeg har satt meg?
Over til noen morsomme historier om John.
Hvis dere kunne se litt gladere ut, ville det vært bedre.
For morsomme historier er det bare å se på Johns blogg om tiden vår sammen.
Han romantiserer ting, men han er jo en romantiker.
Vi har har hatt noen underlige saker: "Den hule klienten".
"Gift-kjempen".
Dukk, John!
Vi har hatt noen frustrerende saker.
Hva er det?
Fransk tikjemper funnet, splitter gal, omgitt av 1812 fyrstikkesker.
-Alle tomme, bortsett fra denne. -Og hva er det i den?
Uforklarlig.
Rørende saker.
Hun skal ringe på.
Hun ombestemte seg.
Hun skal gjøre det. Nei, nå går hun. Hun kommer tilbake!
En klient. Kjedelig. Velkjente symptomer.
Nøling indikerer en kjærlighetshistorie.
Og naturligvis må jeg nevne elefanten i rommet.
Men vi vil ha noe enestående på denne spesielle dagen, ikke sant?
"Den blodige gardisten".
Det er få på din side av kirken, Mary.
-En foreldreløs' lodd - jeg har venner. -Orgelmusikken må starte 11.48.
-Prøven er om to uker. Bare rolig. -Jeg er veldig rolig.
Tilbake til mottakelsen. Johns kusine - hovedbordet?
-Hater deg. -Mener du det?
B-post. Billig kort fra bensinstasjon. Se på frimerket. Tre slikk.
-Hun holder ubevisst tilbake spytt. -Vi plasserer henne ved doene.
Hvem flere hater meg?
Ok.
-"Uvurderlig maleri stjålet". -Bord fire.
-Klart. -"Min mann er tre personer".
-Major Sholto? -Johns kompanisjef. Han kommer ikke.
-Han kommer. -Han må gi beskjed.
"Min mann er tre personer."
-Han har forskjellige føflekker. -Identiske trillinger.
Løste den uten å gå ut. Servietter: svane eller Sydney-operaen?
-Hvor lærte du det? -En detektiv trenger ulike ferdigheter ...
-Jeg knuste et alibi ... -Jeg er ikke John; jeg vet når du bløffer.
-Ok. Jeg lærte det på YouTube. -Operaen. Mobilen vibrerer.
Hallo?
Hei, Beth. Ja, hvorfor ikke?
Hvis det er Beth, er det antakelig til meg også.
-Han vet at vi ikke kjenner noen Beth. -Servietter! Han er livredd.
Er du redd for noe, vil du at det skal skje fort.
Er han redd fordi vi skal gifte oss? Det vil ikke endre noe.
-Du må bevise det. Finn en ny sak. -Jeg prøver.
Du må vise ham at alt er som i gamle dager.
Det bare skjedde.
Sherlock ...
Kamerat ...
Jeg har luktet på 18 ulike parfymer.
Jeg har smakt på ni ulike kaker, som alle smakte likt.
Jeg liker at brudepikene er kledd i purpur. Lilla.
Alle valg er tatt, og jeg forstår ikke engang de valgene vi har tatt.
Jeg later som om jeg mener ting, det er slitsomt. Så før hun kommer tilbake ...
-Velg noe. Hva som helst. Velg én. -Hva da?
En sak. Innboksen din er stappfull. Bare få meg ut herfra.
-Skal vi ta en sak? Nå? -Vær så snill.
Sherlock, for min skyld.
Bare rolig. Jeg skal få deg ut herfra.
-Å! -Kjære Mr. Holmes.
Jeg heter Bainbridge. Jeg er menig i dronningens garde.
Det er personlig, men mine overordnede vil bare synes det er trivielt.
Jeg tror noen forfølger meg. Jeg er vant til turister, men dette er annerledes.
Noen overvåker meg.
Han tar bilder av meg hver dag.
Jeg vil ikke si det til majoren, men det plager meg virkelig.
-Uniforms-fetisjist? Jenter liker soldater. -Sjømenn.
Bainbridge tror det er en mann. Kan vi ta saken?
Elitegarden. Hvorfor denne gardisten? Merkelig.
-Ok. -Ha det.
Vi skal bare ... Sherlock må hjelpe meg med å velge ...
-Slips. -Sokker.
Sokkene må være riktige.
-De må passe til ... antrekket. -Slipset.
-Det tar vel en stund? -Er frakken min der inne?
-Jeg skal bare lufte ham litt. -Ja.
-Du sa du skulle finne en sak til ham. -Kommer du, Sherlock?
Taxi!
Kompani, holdt!
Høyre om!
-Menig Stephen Bainbridge. -Han har vakt nå.
-Han får beskjeden når han går av. -Når er det?
Om en time.
Tror du de underviser dem i det?
Hvordan motstå fristelsen til å klø seg i baken.
Afferente nevroner i det perifere nervesystemet. Kløe i rumpa.
Hvorfor treffer du ham ikke mer?
-Din forrige kompanisjef. Sholto. -Forrige?
-Eks. -Forrige vil si at jeg har en kompanisjef.
Og det har du ikke. Hva har han gjort?
-Han ble dekorert. En krigshelt. -Ikke alle syntes det.
Han ledet en gruppe nye rekrutter i kamp. Det er helt vanlig.
Det gikk galt. Alle døde, unntatt ham. Pressen og familiene var etter ham.
-Han får flere drapstrusler enn du. -Neppe.
Hvorfor denne interessen for et annet menneske?
Jeg småprater.
-Jeg skal ikke prøve det igjen. -For å skifte samtaleemne ...
Ingenting blir forandret når Mary og jeg gifter oss.
Vi skal fortsatt gjøre dette. I fall du var bekymret.
Jeg var ikke bekymret.
Det med Mary - hun har snudd opp ned på livet mitt.
Forandret alt. Men til protokollen ...
De siste årene er det to mennesker som har gjort det, og ...
Den andre er ... en stor tosk.
-Hva gjelder det? -Menig Bainbridge kontaktet oss.
-Det er personlig, sir. -Intet er det når det gjelder mine folk.
-Hva vil du? -En legitim forespørsel.
Pressen? På jakt etter kongelig sladder?
Nei. Jeg er kaptein John Watson, 5. Northumberland ...
Pensjonert. Du kan være bruktbilhandler, for alt jeg vet.
Bainbridge, det er en mann her som vil snakke med deg.
Bainbridge?
Jeg kjenner deg, ikke sant?
Jeg har sett deg i avisen.
Du går rundt med detektiven med den tåpelige luen.
-Hva skal Bainbridge med en detektiv? -Det kan jeg ikke si.
Han er soldat i mitt regiment. Han får ikke drive med sånt tull!
Sir! Det er Bainbridge, sir.
Han er død.
Gode gud!
-La meg få ta en titt, sir. Jeg er lege. -Arrester den mannen!
-Jeg er lege. -Lege også?
-La meg få undersøke ham. -En snushane.
Oppholde meg så han kunne drepe Bainbridge?
Men hvor er våpenet? Ransak meg - intet våpen.
Bainbridge gikk av vakt for 5 min siden. Når skjedde dette?
-Du stakk ham før han gikk i dusjen. -Nei. Han er våt og har sjampo i håret.
-Han ble stukket i dusjen. -Avlukket var låst fra innsiden.
-Du klatret over. -Da ville jeg vært våt.
Jeg er John Watson, tre år i Afghanistan, Kandahar, Helmand - og Barts Hospital!
La meg få undersøke dette liket!
-Takk. -Selvmord?
Nei. Hva med våpenet? Ingen kniv.
Han har et sår i magen.
-Veldig fint snitt. -Stukket ned. Intet drapsvåpen.
-Døren låst innenfra. Bare én vei inn. -Sherlock ... Han puster fortsatt.
-Herregud! Hva gjør vi? -Gi meg skjerfet ditt. Nå!
Ring etter sykebil. Ring etter sykebil! Nå!
Gjør det! Sykepleier, press her.
-Sykepleier? -Du får duge. Press hardt!
Stephen, bli hos meg.
Bainbridge hadde nettopp gått av vakt. Mange så ham, ingenting så galt ut.
Han gikk av vakt, og straks etter døde han nesten av et sår i magen.
Men hvor ble det av våpenet?
Tenk dere en morder som går gjennom vegger. Et våpen som kan forsvinne.
Men i alt dette er det kun ett element som er virkelig bemerkelsesverdig.
Er det noen som vil gjette?
Dette ligner faktisk litt på en quiz.
Scotland Yard, har du en teori? Ja, du er jo en slags detektiv.
-Har du en teori? -Eh ...
Hvis kniven ble skutt gjennom gitteret foran luftekanalen ...
Med armbrøst eller sprettert - en liten person kunne ha krøpet inn.
-Ja, vi ser etter en dverg. -Glimrende.
-Mener du det? -Nei. Neste!
Hvem var det? Tom.
Har du en teori?
Selvmordsforsøk med en kniv laget av sammenpresset blod og ben.
Brakk etter å ha trengt gjennom buken, som en kjøtt...dolk.
-En kjøttdolk? -Ja.
-Sett deg! -Nei.
Det var bare ett interessant element i denne saken - det sedvanlige:
John Watson. Mens jeg prøvde å oppklare et mord, reddet han et liv.
Noen gåter er verd å løse, og noen historier er verd å fortelle.
Den beste og tapreste jeg kjenner, og i tillegg kan han ting.
Unntatt å planlegge bryllup og brette servietter.
Dette er det mest briljante drap eller drapsforsøk jeg har støtt på.
Den mest perfekte låste-rom-gåten jeg vet om.
Jeg skal ikke kun prise John, jeg skal også gjøre ham flau.
Hvordan ble det gjort? Dolkingen.
Jeg vet ikke, klarte ikke å løse den.
Det kan skje iblant. Veldig skuffende.
Derfor over til utdrikningslaget. Mye å ta av, men jeg har valgt ut det beste.
Døgnflue-mannen
Åsteder? Steder det er begått drap?
-Pub-runde. Med tema. -Hva med T-banestasjoner?
-Upersonlig. En pub i alle gater vi har ... -Funnet et lik.
-Herlig! Hvor kommer jeg inn? -Jeg vil ikke bli dårlig.
-Du er kjemiker, regn det ut. -Jeg mangler praktisk erfaring.
Tror du jeg liker et glass? At jeg er drikkfeldig?
Nei!
-Du ser godt ut. -Jeg har det godt.
Hvordan går det med ...?
-Tom? -Ingen sosiopat.
-Bra! -Og vi har masse sex.
Regn ut Johns ideelle inntak, og mitt, da blir kvelden hyggelig.
-Muntert - bra. -Urinering i garderober - dårlig.
-To øl, takk. -Pints?
443,7 milliliter.
Hva ...?
-Har vi en timeplan? -Du vil takke meg.
-Skål! -Skål!
Der borte. WC. Du må snart ...
-Si det etterpå, jeg må på do. -På slaget.
-Hva? -Ingenting. Gå!
Hvor lenge? Besøket.
-Antatt tilnærmet volum tømt ... -Slutt å snakke!
Én til. Fort. Han må ikke se det.
Vær så god. Skål!
Jeg kan aske! Ikke si at jeg ikke gjør det.
Greit! Nå er det nok!
-Reis deg opp. -Aske.
Jeg kan aske.
Jeg har et internasjonalt ry. Har du et internasjonalt ry?
-Nei, jeg har ikke et internasjonalt ry. -Nei.
Og jeg kan ikke engang huske for hva.
Det er noe med forbrytelser.
Jeg trodde dere skulle være ute til sent.
Hudders, hva er klokken?
Dere har bare vært ute i to timer.
Sherlock Holmes
Madonna
-Er jeg en grønnsak? -Du, eller den greia ...?
-Festlig! -Takk.
-Nei, du er ikke en grønnsak. -Din tur.
Eh ... Er jeg menneskelig?
-Iblant. -Det går ikke.
-Ja, du er menneskelig. -Er jeg en mann?
-Ja. -Høy?
-Ikke så høy som folk tror. -Hyggelig?
-På en måte. -Klok?
-Ja, jeg vil si det. -Er jeg viktig?
-For noen mennesker. -Liker folk meg?
Nei. Du har det med å irritere dem.
Ok.
Er jeg Englands nåværende konge?
-Du vet at vi ikke har konge. -Har vi ikke? Din tur.
Greit for meg. Er jeg en kvinne?
-Hva? -Ja.
Er jeg vakker?
Denne.
Skjønnhet: en idé basert på barndoms- inntrykk, påvirkning og forbilder.
Ja, men er jeg en vakker kvinne?
-Jeg aner ikke hvem du er. -Du valgte navnet!
-Jeg tok det fra avisen. -Du har ikke riktig skjønt dette spillet.
Jeg er menneskelig, ikke så høy som folk tror, jeg er hyggelig - på en måte.
Klok. Viktig for noen, men jeg har det med å irritere dem.
Jeg vet det! Jeg er deg, ikke sant?
-Klient! -Hei. Kom inn.
Hvem av dere er Sherlock Holmes?
Jeg er ikke ofte ... Jeg dater ikke så mye, og ...
Han virket hyggelig. Det var som om vi fikk kontakt med det samme.
Vi hadde én kveld: middag, interessant konversasjon - det var vidunderlig!
For å være ærlig skulle jeg gjerne gått lenger, men jeg tenkte:
Nei, dette er noe spesielt, la oss gå sakte frem, utveksle telefonnumre.
Han sa at han skulle ta kontakt, og så ...
Kanskje han ikke var like interessert som jeg var?
Men jeg trodde at han i det minste ville ringe og si at det var slutt.
Jeg drog hjem til ham, men der var det ikke noe spor etter ham.
Mr. Holmes, jeg er overbevist om at jeg spiste middag ...
... med et gjenferd.
Mr. Holmes.
-Med et gjenferd, Mr. Holmes! -Kjedelig, kjedelig ... Nei!
Fascinerende! John ... John, du må våkne!
Jeg beklager på vegne av min ... ham. Uforskammet! Uforskammet!
Jeg pratet med husverten. Mannen som bodde der, hadde dødd av hjerteattakk.
Og så spiser vi middag sammen én uke etterpå!
Jeg fant dette på nettet.
Et praterom for jenter som tror at de dater menn fra åndeverdenen.
Jeg finner ham på 10 min. Hva heter hunden din?
-Ja, jeg er her hvis du trenger meg. -John, våkn opp!
Spillet er ... et eller annet.
-I gang? -Ja, nettopp!
Å, så pent!
Pen leilighet.
Ser du noe? Noen spor, Mr. Holmes?
Designbord Skinnstol Sooove
High-tech høyttaler-greie Død? Skalle? Avvist?
Tre? Dings? Egg? Stol? Sitte-greie?
Sykepleier-klient? Offer? Kardigan?
Jeg skal bare prøve å få dette ut ...
-Har du det bra? -Ja. Han sporer ...
Han ... sporer etter søk.
Mr. Holmes?
-Mr. Holmes! -Jeg ringer politiet.
Dette er Sherlock Holmes og John Hamish Watson.
Hva er det du gjør? Ikke kontaminer ...
Åstedet!
Ja. Akkurat.
-Våkn opp! -Å, herregud! Er det Greg?
Ut! Taxien venter. Jeg har ordnet det med vakta.
-Dere holdt ikke ut til stengetid engang! -Kan du hviske?
Nei, egentlig ikke!
Kom!
Jaha ... Takk for, du vet ... i går.
-Det var forferdelig. -Jeg tenkte jeg skulle late som, men ...
-Men den var det. -Tessa ... datet et gjenferd.
Den mest interessante saken på mange måneder. Så bortkastet!
Ok.
Hvordan føler du deg?
Akkurat som i gamle dager - at du er her.
Yndlingsretten din - en siste gang.
-Men jeg kommer jo på besøk. -Den har jeg hørt før!
Dette er ikke som da vi trodde vi hadde mistet ham.
-Ekteskapet forandrer alt. -Jaså?
Det er en ny fase i livet ditt. Dere møter nye mennesker fordi dere er et par.
-Og du lar gamle venner forsvinne. -Det blir ikke sånn.
Har du funnet den rette, er det det beste som kan skje.
-Jeg har det, det vet jeg. -Hun er praktfull.
Ja. Jeg syns det. Hva med deg? Trodde du at Mr. Hudson var den rette?
Nei! Alt skjedde så fort. Jeg visste at det ikke ville vare, jeg ble bare dratt med.
Vi flyttet til Florida - en fantastisk tid. Men jeg ante ikke hva han drev med.
Narkotika. Han ledet et ... Hva kaller man det?
Kartell. Han havnet i virkelig dårlig selskap.
Så fikk jeg høre om de andre kvinnene. Jeg skjønte ingenting.
Så da han ble arrestert for å ha skutt hodet av noen ...
Jeg følte meg faktisk ganske lettet, hvis jeg skal være ærlig.
Det var rent fysisk. Vi bare måtte ta på hverandre. En kveld ...
-Er det Sherlock? -Er det det?
Det er Sherlock.
"Han utslettet oss - og får en medalje."
Spørsmål til helten med Victoria-korset: Hvorfor måtte sønnen min dø?
Jeg datet et gjenferd.com
Det vil bli flere. Ofre. Kvinner.
De fleste gjenferd hjemsøker ett hus; dette gjenferdet pendler. Se her.
Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg.
Ikke deg. Ikke deg.
Ikke deg! Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg.
Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg.
Ikke deg. Ikke deg. Deg, deg eller deg.
Ikke deg. Ikke deg. Ikke deg.
Ikke deg. Ikke deg.
-Hei. -Gail.
-Charlotte. -Robyn.
Vicky.
-Møtested? -En pub.
-Treningssentret. -På bussen.
-På nettet. -Navn. Hans navn.
-Oscar. -Mike.
Terry.
-"Love Monkey". -Hos deg?
-Hos ham. -Adresse?
Det skjedde ingenting. Det var bare så romantisk.
-Fire kvinner på fire kvelder. -Han var sjarmerende.
-Han lyttet. -Han var søt.
-Han var veldig ... -Alt i orden?
Vicky: Han var veldig ... -Maten din er kald. Mrs. Hudson blir sur. -Ikke nå, John.
Beklager ...
-Beklager. -Han var veldig hyggelig.
Ulike navn og adresser. Beskriv ham.
-Kort, blondt hår. -Mørkt hår, langt.
-Rødt hår. -Vet ikke.
Han hadde på seg maske.
Nekrologer Han stjeler dødes identitet, tar navnene fra nekrologer.
Enslige menn. Han bruker leilighetene deres - de står tomme.
-Gratis elskovsrede. -Jeg er kvalm.
-Uhyggelig. -Fælt.
-Smart. -Drittsekk!
Tessa: Drittsekk!
Hei, Tessa. Tilbake til saken. Ingen vil bruke en død manns hjem.
Ikke før det er fraflyttet - så han forkler seg.
-Stjeler hjemmet hans, identiteten. -For én kveld, så er han vekk.
Han er ikke et gjenferd, men en døgnflue. Han lever én dag.
Hva var det han søkte?
-Yrke? -Gartner. -Kokk.
-Privatsykepleier. -Vekter. -Hushjelp.
Opplagt! Dere jobber for den samme!
Ikke samme arbeidsgiver! Kom igjen. Ønskekveld?
-Leirdueskying. -Linedance.
-Kino. -Vin og tv.
Dungeon.
-Sminke? -Clarins.
-No. 7. -Maybelline. -Ingen spesiell.
-Den billigste. -Parfyme?
-Chanel. -Chanel. -Chanel.
-Estée Lauder. -Idealmann?
-George Clooney. -Hjemmekjær.
-Kjælen. -Omsorgsfull.
Ti ting. 1: En som ikke må konkurrere med andre menn.
2: En som ikke hele tiden prøver å vise at han er mann.
Det må være noe som er felles. Ingen av dere har meldt fra om tyveri.
Vekter, gartner, kokk, hushjelp, privatsykepleier.
Han flørter seg opp gjennom hakkeordenen.
Med mindre ... Har du en hemmelighet ingen andre vet?
-Nei! -Avslørt!
-Hva? -Alle har det, og de svarte for fort.
-Jeg må gå. -Ha det.
-Nei, sexy. Noe må forbli hemmelig. -Hygg deg i bryllupet.
Han datet dem, men ringte aldri tilbake!
Du overser det opplagte. Han er mann.
-Men hvorfor endre sin identitet? -Kanskje han er gift?
Gift! Egentlig opplagt. Døgnflue-mannen ville flykte fra hjemmelivets lenker.
Heller enn tv og grillfester med kjedelige, utålelige folk -
- brukte han sine evner til å kle seg ut og treffe damer. Han var ...
Jeg burde nok ha fortalt om elefanten i rommet.
Men det illustrerer hvor uvurderlig John er for meg.
Jeg leser et åsted som han forstår mennesker. Jeg var spesiell, mente jeg.
Men om noen av dere får bruk for en av oss, oppklarer jeg mordet ditt.
Men det er John Watson som kan redde livet ditt.
Han har reddet livet mitt mange ganger - på mange måter.
Denne bloggen er historien om to menn og deres latterlige eventyr.
Om mord, mysterier og kaos.
Men nå begynner en ny historie.
Et større eventyr.
Mine damer og herrer, grip glasset deres og reis dere opp.
I dag begynner eventyret om Mary Elizabeth Watson -
- og John Hamish Watson.
De to årsakene til at hver eneste en av oss er ...
Hva sa du?
Du sa John Hamish Watson.
Du sa det, du sa Hamish.
Dette er Sherlock Holmes og John Hamish Watson.
Hvordan visste du det? Hvordan visste du mellomnavnet hans?
Han forteller det aldri til noen; han hater det.
-John H. Watson. -Jepp.
-Henry? -Hold munn!
-Humphrey? -Hold munn!
-Higgins? -Gå din vei!
Det tok mange år før han betrodde meg det.
-Det er fødselsattesten min. -Jepp.
Og Kvinnen - hun visste det.
Hamish. John Hamish Watson, hvis dere lurer på hva barnet skal hete.
Gud vet hvor hun er.
Ut av hodet mitt, jeg er opptatt! Navnet er offentliggjort én gang.
-Må det stå på invitasjonen? -Det er navnet ditt. Det er tradisjon.
Det er morsomt.
Hygg deg i bryllupet.
-Hygg deg i bryllupet. -Du visste om bryllupet.
Du hadde sett en innbydelse, knapt 100 hadde det.
Døgnfluen traff fem kvinner. At én er i begge gruppene - en tilfeldighet?
-Hva sier vi om tilfeldigheter? -Universet er sjelden så dovent.
Altså?
Noen gikk langt for å finne ut ting om bryllupet. Oppgav falsk identitet.
-Som antyder ...? -Overlegg. Intelligens. Planlegging.
Tydeligvis, men enda viktigere ...?
Døgnflue-mannen er ...
... her i dag.
Unnskyld, jeg ...
-Et nytt glass, sir? -Ja takk.
Noe vil skje. Her.
-Hvor var vi? -Når som helst.
-Du kontrollerer rommet. -Ja. Glassene er hevet og alle står. Bra.
-Ikke mist kontrollen. -Sett dere ned.
Folk sier at man ikke skal melke en god tale.
Slutte i tide - mens de ler.
Et klokt råd, jeg skal prøve å huske det, men nok om det. Del 2!
Den er mer handlingsbasert. Jeg skal gå rundt, få litt fart på tingene.
Døgnflue-mannen? Hvem vil gå i et bryllup?
Hvem vil gjøre hva som helst for å bli invitert i et bryllup?
-Alle! Bryllup er flott. -Hva gjør han?
-Noe er galt. -John er også flott.
Jeg har ikke sagt det nok.
Jeg kunne fortsatt hele kvelden om hans spesielle gensere.
Og han kan lage mat. Gjør en ... ting med erter.
Kanskje ikke erter. Ikke han. Han har god sangstemme. Eller noen har det.
Altfor mange! Altfor mange!
Unnskyld. Altfor mange morsomheter om John.
-Overlegg. -Hvor var jeg? Å ja.
-Om å gå langt. -Tale! La oss snakke om ...
Alt dette leder tankene hen på ...
Mord. Unnskyld, sa jeg mord? Jeg mente å si ekteskap.
Men det er fellestrekk: Deltakerne kjenner som regel hverandre.
Bortsett fra at en av dem er død. Men mord er raskere.
Janine? Kjæresten hans har nytt, ubehagelig undertøy.
Hun har ikke fjernet tråden eller påpekt fettflekken. Han går hjem alene.
Han liker tegneserier og sci-fi. Takknemlige, anstrenger seg.
Jeff, "Herrer". WC, nå.
-Greg. -WC.
-Hvorfor det? -Din tur, kanskje?
Lås alle dørene. Ja, når du sier det.
Har talen en sluttdato? Kaken.
Mine herskaper, endelig kan jeg tale for vatikanske kameer!
-Hva sa han? -"Klart skip." Noen kommer til å dø.
Hva?
Døgnflue-mannen Begrens søket. Begrens søket.
Begrens søket!
Nei! Ikke deg. Ikke deg.
Deg! Det er alltid deg.
-John Watson, du holder meg i øra. -Hva skal jeg gjøre?
Du har allerede gjort det. Ikke oppklar mordet, redd livet.
Unnskyld. En digresjon. La oss spille et spill.
-La oss spille "Mord". -Sherlock ...
Hva om noen skal myrdes i et bryllup? Hvem ville du valgt?
-Folk ville valgt deg nå. -Kan noen flytte Hudsons glass litt vekk?
Hvem kan man bare drepe i et bryllup?
Mål? Mål? Man kan drepe hvor som helst. Jeg har forestilt meg å drepe venner og kolleger.
Jeg ville forgiftet John. Jeg har gitt ham kjemikalier.
Han gikk glipp av en hel onsdag en gang, ante det ikke. Lestrade er lett.
Rart ingen har gjort det. Jeg har nøkler til min brors hus. Jeg kan kvele ham.
-Han er full, ikke sant? Au! -Hvem er det du bare kan drepe her?
En sjelden mulighet. En som går lite ut.
En fest varslet måneder i forveien er et unntak.
Mål? Mål? Det må være en unik mulighet. Å drepe for åpen scene er vanskelig.
Men noe annet er utelukket. Noen som bor på et ukjent sted.
En som er veldig privat, kanskje. Besatt av sin personlige sikkerhet.
Mål Antakelig en som blir truet.
-Major James Sholto? -Han kommer.
-Hvor bor du nå for tiden? -I ødemarken.
Pressen og familiene var etter ham. Han får flere dødstrusler enn du.
En eneboer? Få ansatte.
-Yrke? -Gartner.
-Vektere skiftes ut ofte. -Jeg er vekter.
Har du en hemmelighet ingen andre vet?
Men hvordan myrde noen for åpen scene? Dette er planlagt.
-Mr. Holmes! -Gjett rett, og få en hodeløs nonne.
Den usynlige mannen, mannen med den usynlige kniven.
Han som prøvde å drepe gardisten.
Sted
Plan
Prøve Bainbridge? Bainbridge!
Ikke bare planlagt, men planlagt og innøvd.
Mine damer og herrer, det blir en kort pause. Brudeparets skål!
Skål for brudeparet!
Major Sholto skal myrdes. Jeg vet ikke hvordan eller av hvem. Gå til side.
Bli her.
Unnskyld, gå til side.
Unnskyld. Takk.
-Husker du ikke romnummeret? -Jeg må slette noe.
207.
Major Sholto? Major Sholto? Major Sholto!
Vil noen drepe meg, er det ikke første gang. Jeg er rede.
-Slipp oss inn. -Spark inn døren.
Nei. Jeg er bevæpnet og har mange beklagelige reflekser.
-Et låst rom kan ikke stoppe ham. -En usynlig mann med en usynlig kniv.
-Han vil gjøre det igjen. -Oppklar det!
-Unnskyld? -Du er Sherlock Holmes, løs saken.
Si meg hvordan han gjorde det, så åpner jeg døren.
-Slipp oss inn. Du er i fare! -Dere også, så lenge dere er her.
Gå! Tross mitt ry går jeg ikke inn for utilsiktede følgeskader.
-Oppklar det, så åpner han døren. -Hvorfor nå?
-Det er viktig nå. -Hold styr på kona di!
-Hun har rett. -Du har forandret deg.
Du er ikke en som løser gåter, du er en drama queen. Han kan dø.
Spillet er i gang - løs saken!
Bainbridge? Bainbridge!
Han er også en drama queen. Ingen kommer for å drepe deg.
-Du ble drept for flere timer siden. -Hva sa du?
-Ikke ta av deg beltet. -Beltet?
Bainbridge ble dolket lenge før vi så ham, med beltet. Det var stramt.
Et tynt blad glir lett gjennom stoffet. Man ville ikke følt noe.
Beltet holdt såret sammen. Da han tok det av seg ...
Forsinket dolking. God tid til å skaffe seg et alibi. Major Sholto?
Jeg skulle drepes av uniformen min. Meget passende.
Han løste saken, lukk opp døren.
De gav meg dispensasjon så jeg kunne beholde den.
Jeg kunne ikke tenke meg livet uten. Som det er nå, trenger jeg ikke det.
Når så mange er døde, vil det være uhøflig å protestere.
Uansett hva du gjør, James, så hold opp! Jeg sparker inn døren.
-Jeg tror du og jeg er like, Mr. Holmes. -Ja.
-Det fins en riktig tid å dø på. -Så klart.
Og man bør ta imot den når den kommer. Som en soldat.
Naturligvis! Men ikke i Johns bryllup!
For det ville vi ikke gjøre, du og jeg. Vi ville aldri gjøre det mot John Watson.
-Jeg bryter meg inn. -Vent! Det er ikke nødvendig.
Jeg tror jeg trenger medisinsk tilsyn.
Og jeg er legen din.
-Ganske bra. Pass på når du svinger. -Hvorfor må vi øve?
Vi skal snart danse sammen når alle ser på, og du er en elendig danser.
Du er en god lærer - og en glimrende danser.
Skal jeg fortelle deg en hemmelighet, Janine? Jeg elsker å danse.
Se her.
Å!
Ikke særlig nyttig, men jeg håper jeg får en sak ...
Jeg skulle ønske du ikke var ... hva enn du nå er.
-Jeg vet det. -Der er du! Mordere går berserk her.
Én morder. Nesten. Elsker å overdrive. Du skulle prøve å bo sammen med ham.
-Jeg fant ham. -Fotografen. Utmerket. Takk.
-Kan jeg få se på kameraet ditt? -Hva er det? Jeg var nesten hjemme.
Du skulle ha kjørt fortere.
Ja! Veldig bra. Sånn, ja. Perfekt.
-Skal du fortelle oss det? -Se selv.
-Se etter hva? Er morderen på bildene? -Nei, hva er ikke på bildene?
-Ikke på noen av dem. -Gjøre seg viktig - vi har diskutert det før.
Det er alltid én i et bryllup som ikke er på noen bilder, en som kan gå overalt.
Han kan ha med seg en bag, om han vil. Man ser aldri ansiktet hans.
Man ser bare ...
-Kameraet. -Hva?
Jonathan Small. Reserve-fotograf. Vi kjenner ham som Døgnflue-mannen.
Broren var en av rekruttene som ble drept i raidet.
Johnny ville hevnes, jobbet seg gjennom Sholtos ansatte, fant det han trengte.
En bryllupsinvitasjon. Nå måtte Sholto dra ut. Så han la en plan.
Han gjorde en prøve på mordet, forberedte alt ned til minste detalj.
Briljant, hensynsløs og ganske sikkert monoman. Men bildene er gode.
Alt du trenger, er der. Du bør vel arrestere ham, eller noe sånt.
-Har du alltid med deg håndjern? -Ned, jente!
-Det er ikke meg du skal arrestere. -Det overlater jeg til andre.
Sholto er morderen, ikke jeg. Jeg burde ha drept ham raskere.
-Jeg skulle ikke prøvd å være smart. -Du skulle ha kjørt fortere.
Ok ...
Å, jaså?
Én siste ting før kvelden begynner for alvor.
Unnskyld det tidligere. Det oppstod en krise, den ble løst.
I dag har vi sett to gi hverandre løfter. Jeg har aldri avgitt et løfte i mitt liv.
Så foran dere alle gir jeg mitt første og siste løfte.
Mary og John, uansett hva som må til, uansett hva som skjer ...
Fra nå av lover jeg at jeg alltid står klar til å hjelpe.
Dere alle tre. Unnskyld, jeg mener dere begge to. Jeg telte feil.
Nå skal det danses! Musikk!
Bare dans, alle sammen. Ikke vær sjenerte.
Det var én slutning mer enn jeg hadde ventet. Økt appetitt.
-Endret smaksoppfatning. -Fæl!
Du var kvalm i morges, trodde det var nerver. Du ble sint da jeg nevnte det.
-Alle tegnene er der. -Tegnene?
Tegnene for tre.
Jeg syns du bør ta en graviditetstest. I det første trimesteret ...
Hold munn! Bare hold munn.
-Unnskyld. -Han så det først - og jeg er lege!
-Det er din fridag. -Din fridag.
-Jeg er gravid, jeg får panikk. -Ikke få panikk.
-Ingen grunn til panikk. -Og det vet du?
Dere er verdens beste foreldre, dere har lang erfaring.
Dere trenger ikke meg mer når dere venter et ekte barn.
-Har du det bra? -Ja.
Dans! Vi kan ikke bare stå her, folk vil lure på hva vi snakker om.
-Hva med deg? -Nei, ikke alle tre. Det er grenser.
-Kom, husbond. -Dette er ikke vals?
-Jeg har undervist ham. -I Baker Street.
Mrs. Hudson kom inn en gang. Jeg skjønner ikke hvordan de ryktene startet!
Vals Til Mary og John fra Sherlock Holmes
Dr. og Mrs. Watson